Replikationen

Replikationen var resultatet av ett misslyckat experiment (inofficiellt kallat "Projekt Ammopetra") med att öppna en portal till en paralell dimension som utfördes i Katagogi år 1890.

Om
Ett internationellt forskarlag under ledning av bland annat Nikola Tesla sökte att utforska nya möjligheter till att lösa den rådande energikrisen i världen. De tog till den tämligen nya och experimentella metoden med dimensionsportaler i syfte att finna en ny, energirik dimension att dränera på energi i syfte att rädda sin egen värld.

Basen sattes upp i södra delen av den Turkiska Hakkarí-regionen där extensiva mätningar visat att en "skör punkt" skulle finnas, en punkt där tidsväven är tunnare och lättare att blicka genom och nu även försöka ta sig genom.

Efter år av preparationer kom dagen då portalen först skulle testas. En väl utvald grupp forskare sattes att övervaka experimentet på nära håll medan projektets ledare och finansiärer befann sig i trygghet ett flertal kilometer bort med ständig radiokontakt med forskarlaget som skulle övervaka portalsfären. Efter att direktivet om sfärens igångsättande givits hördes några sekunders öronbedövande dån följt av en eller flera av forskarnas ångestladdade skrik varpå radioapparaturen började producera vitt brus till följd av den brutna förbindelsen.

Efter att projektledarna tagit sig bort till huvudbyggnaden som huserade sfären konfronterades de med skräcken i att finna ett flertal kroppar. Den överväldigande skräcken lade dock inte i att finna sina döda eller döende kollegor utan snarare att finna att antalet kroppar var för få för att representera det antal forskare som tidigare överlämnats hedersuppdraget.

En av forskarna berättade på sin dödsbädd strax efter incidenten att portalen hade öppnats och släppt ut ett sjukligt, bländande ljus i hela rummet någon enstaka sekund innan den hade kollapsat och tagit med sig tre av kollegorna. Kollapsen hade lätt till en elektroniska urladdning bland apparaturen i rummet vilket ledde till de övriga kollegornas för tidiga bortgång.

När denna sista forskare tagit sitt sista andetag bestämde sig projektets finansiärer för att omedelbart stänga ned projektet, låsa ned och glömma bort det omfattande forskningskomplexet samt se till att ingen av projektets deltagare någonsin yttrar ett ord om den katastrof som ägt rum. Till följd av projektets redan kontroversiella natur kunde finansiärerna inte riskera vidare uthängning och bestraffningar.

Sagt och gjort, forskningsanläggningen övergavs tillsammans med Projekt Ammopetra och samtliga som deltagit under det ödesdigra experimentet betaldes väl mot en livslång tystnad rörande projektet.