Soldurma

Soldurma är den vardagliga benmningen för degenereringen av ozonskikten i jordens stratosfär som resulterat i att majoriteten av de ekvatoriala regionerna blivit obeboliga. Denna region går sedan dess under namnet Phoenicia's Öknar.

Då nedgången pågick under en längre tid är det följaktligen svårt att peka ut när den startade, men det generella åralet har blivit år 3390.

Nedgången
Nollzonerna (eng: null zones) uppstod under flera hundra år till följd av slitningar i atmosfären. Utsläpp, misskötsel och försummelse resulterade till slut i att stora hål började uppstå i det atmosfäriska ozonskiktet. Till en början höjdes temperaturerna långsamt och få lade märke till det, men med åren blev det allt mer uppenbart att degraderingen inte skulle stanna upp utan, tvärt om bara bli värre, och värre. Utan skydd från solens strålning började haven att koka och slutligen kondenseras helt och hållet, växterna torkade bort, djur och människor svalt. Om man hade tur gick man under i någon av de många sönderslitningarna av ozonskiktet som till följd av den plötsliga, extrema hettan och strålningen kostade tusentals, ibland miljontals människor sina liv inom loppet av några timmar. Men för många människor väntade en långsam, smärtsam död. Uttorkad och blottad för elementen i någon radioaktiv öken tills antningen hettan, strålningen eller vansinnet satte stopp.

När världens regenter väl kom till insikt med situationes allvar så var det för sent. Jordens population reducerades med uppskattningsvis (till följd av mänsklighetens bortfall finns det inga säkra, centraliserade källor) 80-90% till följd av den extrema strålningen som stora delar av planeten utsattes för, till följd av det fallerande ozonskiktet.

Kulturell och Vetenskaplig Förlust
Under Soldurma gick mycket av den kunskap förlorad som tidigare tagit eoner att bygga upp. Språk, teknologi, litteratur. Det finns ett flertal arkiv runtom Hakkarí-regionen, såsom Zaman Kuleleri, som besitter ofantliga mängder av litteratur från tiden före Soldurma, men sedan språket i böckerna i stort sett blivit oläsbara för majoriteten av befolkningen i Kurtulus (och de utforskade delarna av Antigrafi) så har även kunskapen som denna litteratur håller gått förlorad.

Majoriteten av de fysiska manifestationer som tecken på människans storhet från tiden före Soldurma föll antingen under katastrofen i sig eller under åren efter till följd av försummelse och bristande underhåll. Djunglerna tog tillbaka sina forna städer, haven steg och slukade landmassor och länder lika så och när sandbarriärerna föll översvämmade öknarna de civilisationer som lämnats i det karga landskapet. Kvar finns en värld som i stort har utplånat de spår som människan efterlämnat.

Tiden före Soldurma
Efter Replikationen offentliggjordes stora delar av den teknologi som uppdagats i Antigrafi. Den nya teknologin revolutionerade världen som helhet och resulterade i en teknologisk högålder som varade i nästan femtonhundra år. Få krig utkämpades då stora delar av världens enades under ett fåtal supernationer som skapade en närmast utopisk verklighet. Den mänskliga livscykeln förlängdes drastiskt och med rätt medel kunde man göra sig så gott som odödlig. Mänskligheten spirade och plattformen Tellus fylldes allt mer av människans monument till hennes strävan efter skyarna.

Men i skuggan av de revolutionerande teknologiska framstegen led klimatet mer än någonsin. Den nya tekniken till trots så nyttjades fortfarande fossila bränsle, och i allt högre takt vilket kom att tära på det redan ärrade ozonlagret. Denna försummelse ledde i slutänden till nedgången som blivit känd som Soldurma.